Synu, mohl bys vypnout tu mizernou loutku?
A vyčisti si zuby.
- Neříkej jí loutka. - Prosím?
To není loutka, Howdy Doody je skutečný. Je skutečný.
Ale už musí říct dobrou noc.
A pamatuj. Musíš už spát, když on přijde komínem.
- Vždyť to ani není komín, tati. - No, on si poradí.
- Tak já počkám. Kouknu se, jak to dělá. - Hloupost.
- Dobře, ale chci aspoň pohádku. - Ne dneska nebude pohádka.
Jen jednu. A pak půjdu do postele. Hned. A vyčistím si zuby. Slibuju.
Říká se, že na počátku žili lidé, zvěř a všechny magické bytosti
spolu, pod Adenem, praotcem stromů.
Ale člověk byl stvořen s dírou v srdci.
S dírou, kterou nemohl zaplnit žádný majetek, moc nebo poznání.
A ve své nekonečné hrabivosti snil člověk o rozšíření své nadvlády
po celé zemi.
Krev mnoha elfů, obrů a skřetů byla prolita ve válce s lidmi.
A král Balor, jednoruký král Elfů, sledoval ta jatka s hrůzou a zoufalstvím.
Ale jednoho dne králi nabídl největší skřítčí kovář,
že mu postaví zlatou mechanickou armádu.
Sedmdesátkrát sedmdesát vojáků, kteří nepoznají hlad
a nikdo je nezastaví.
Princ Nuada žádal svého otce, aby souhlasil.
"Vybuduj mi takovou armádu," řekl král.
A tak byla vykována magická koruna,
aby ti, kteří jsou královské krve, mohli jediní této armádě velet.
"Já jsem král Balor, velitel Zlaté armády.
Je snad někdo, kdo zpochybňuje mé právo?"
A v jeho trůnním sále se mu nikdo nepostavil.
Počkej. Ale co kdyby ho někdo vyzval? Bojovali by spolu?
Pravděpodobně. Výzva musí být přijata.
- A chceš vůbec slyšet konec příběhu? - Ano, prosím.
Takže... Svět se změnil.
A když lidé znovu vypochodovali, cítili, jak se jim země otřásá pod nohama.
A tak se obloha zatemnila obrovskými siluetami.
Zlatá armáda neměla slitování.
Necítila žádnou oddanost nebo bolest.
Srdce krále Balora ztěžklo lítostí.
Proto vyhlásil příměří a rozdělil korunu na tři části.
Jednu pro lidstvo a dvě po sebe.
Výměnou za to si lidé ponechali města a magické bytosti získaly lesy.
Toto příměří mělo být dodrženo jejich syny a syny jejich synů
až do konce dní.
Ale princ Nuada nevěřil slibům lidí.
A říká se, že odešel do vyhnanství
se slibem, že se vrátí v den, kdy ho jeho lid bude potřebovat nejvíc.
Tak Zlatá armáda spočinula v klidu a byla uzavřena do nitra země.
Čeká. A zůstává tam až do dnešních dnů.
Čeká na den, kdy bude koruna opět sjednocena.
Tichá, nehybná a nezničitelná.
Co to znamená, nezčitelná?
Nezničitelná. Nikdo ji nemůže zničit.
A teď jsi spát, můj synu.
Ale je to jen pohádka, viď taťko?
Opravdu?
Jo. Ale no tak, nemůžou být skuteční.
No, synu, jsem si jistý, že na to přijdeš.
HELLBOY II Zlatá armáda
Jak dlouho už jsi tu, příteli?
Jsou támhle. Koupil jsem je dnes.
Ještě jsem je nekrmil.
Já půjdu nahoru první a ty mě budeš následovat.
A pamatujte, pane Winku. Nemusíte se ostýchat.
Další položka, číslo 776. Je významná votivní socha.
Bohyně plodnosti, datovaná přibližně mezi 15 - 10 000 př. n. I.
Byla objevena v nalezišti asi 30 metrů od Shadow River.
Dražit začneme na třech stech tisících dolarech.
Tři sta tisíc dolarů? 325 000, děkuji.
350 000, děkuji. 375 000.
Poprvé, podruhé, prodáno.
A nyní se přesuneme k naší další položce číslo 777, část koruny z Bethmoory.
A zde ji máme. Naše další položka.
Dámy a pánové, zůstaňte na svých místech,
aukce bude brzy obnovena, toto je jistě jen dočasný výpadek energie.
A nyní se poprvé na aukci objeví část královské koruny z Bethmoory.
Přichází k nám z dávno zaniklé civilizace.
Zaniklé? Vůbec ne.
Vámi zapomenuté možná. Ale velmi, velmi živé.
Kdo jste, pane?
Pane, udejte svou totožnost, prosím.
- Nemůžete jen tak... - Jsem princ Nuada.
Stříbrné kopí, syn krále Balora. A jsem tu, pane...
abych si vyžádal to, co mi po právu patří.
Ochranka. Zavolejte ochranku!
Co si myslíte, že děláte? To je ostudné.
Vemte si co chcete. Prosím, odejděte. Cokoli. Vezměte si cokoli.
Buďte zticha.
Sedněte si!
Jaké pyšné, prázdné a falešné bytosti jste.
Ať vám toto připomene, proč jste se kdysi báli tmy.
Vylez ven. Musíme si promluvit.
PŘÍSNĚ TAJNÉ
"Tajný". To nedokáže pochopit význam toho slova?
Pořád nás financuje vláda, pořád jsme tajní,
i když je to podle mě špinavé tajemství,
oficiálně neexistujeme.
Chápeš? Takže je problém, když pak dostaneme tohle.
Metro. Dálnice. Jo, park.
A na téhle zapózoval a dal jim autogram.
Ututlám každou fotku i video na mobilu. Stojí mě to jmění a pak to dají na Youtube.
Bože, jak já nenávidím Youtube.
On chce jen, aby svět věděl, co děláme. Co on dělá...
- Hnusím se mu. - To si nemyslím.
- Ne? Střelba na cíl. - Božínku.
A pak je tu všude vylepuje.
Víš, jak se potom cítím?
- Co se tu děje? - No, je pátek.
Říkám ti, Rybí prste, nenávidí mě, chce mě zničit, veřejnost mi nevěří.
- Veřejnost mi nevěří. - Veřejnost?
To, jak vypadám. Ve Washingtonu přemýšlí o tom, jestli na to mám.
Myslíš, že mám snadnou práci?
Myslíš, že se mi to líbí, být něčí osina v zadku?
Já, já jsem...
Beru léky.
Tohleto je... to je antacidum.
Ano, je to volně prodejný lék. Ale je to lék.
Pracuju. Protože jsem... my jsme přeci jen pouzí státní zaměstnanci.
To není kvůli vám.
On je prostě trochu mimo. S Liz to má teď trochu napjaté.
Napjaté? Jak napjaté? Napjaté jak?
Však víte. Normálně.
Nový pár. Snaží se spolu vyjít. Hádají se.
- Hádají se? - Někdy.
Jsou jako všichni ostatní.
Mají dobré dny a špatné dny...
Abe. Manningu.
Buďte opatrní, chlapi. Už zas jen hoří.
A pak jsou taky hodně špatné dny.
Já se tě nebojím.
Tak to bys měl. Koukni na ten bordel. Podívej se kolem sebe.
Jediný pravidlo. Nesahej na mý věci.
- Chápu, tvoje pravidlo. - Jediný. Nejsem složitej.
Jenže všechno jsou tvý věci. Máš to na CDčkách i deskách.
Al Green. Nemůžeš poslouchat Ala Greena na CDčku.
- Ale je lepší si ho schovat. - Na kazetě? Na kazeťáku?
Svět si jednou uvědomí svou chybu.
Kazety nebyly vůbec špatný.
Holky, už můžete ven. No jo. Už je po všem.
A co já, Rudochu? Potřebuju prostor.
Aspoň tolik, abych tu našla svůj kartáček na zuby.
Kartáček? Počkej chvilku.
Je támhle.
Rudochu, já takhle nemůžu žít.
Ale sakra. Musím jít.
Všichni musíme jít. Je pohotovost, nebo ne?
- Tak jdeme. - Rudochu! Počkej chvilku!
Ach Bože. Manning. Pozor, Liz.
Rudochu, poslouchej.
- Manningu. - Ahoj.
- Jedeme do centra Manhattanu. - Jo, bude to sranda.
Centrum, velmi nebezpečné.
Nebezpečné pro tebe a samozřejmě nebezpečné pro mě.
Vím, že sníš o světě tam venku, ale věř mi. Není tak skvělý.
Jsou to vlastně moc krutý místo.
Ale tohle je na druhou stranu dobré.
- Kuba? - Kubánské.
- Když budeš vidět, tak... - Špatný...
Zkonfiskoval jsem jich krabici a přinesu ti další.
Ale musíš mi dneska udělat malou laskavost. Musíš být velmi, velmi...
- Diskrétní. - Děkuju.
- Není zač. - Diskrétní.
Neviditelný. Jen tam a zpátky.
Vážně?
Umím být diskrétní, když chci.
Copak jsem tě nesledoval s Meyersem?
A pak jsi ho nechal přeložit na Antarktidu. Velmi diskrétní.
Říkal, že má rád zimu.
Jako stín.
Jako stín v noci.
Americká celní správa zde objevila několik nelegálně dovezených předmětů.
Jde o menší přestupek.
Plynovou kapsu. Objevili tam plynovou kapsu.
Agenti FBI pod mým velením tam právě teď jdou
se speciální plynovou jednotkou.
Ježíši, to je smrad.
Je to tu horší než v mým pokoji.
Řekni "sýr".
Tak jdeme.
Ať už nás zavolali kvůli čemukoli, tak to skončilo.
Bylo zde prý asi 70 hostů. Nikdo nepřežil.
- Žádná těla. - Tady je to ta samá písnička, bejby.
Neříkej mi bejby.
"Abe" jsem říkal. Abe. Vypínám kanál.
Abe, Liz je na mě asi pořád naštvaná.
Já ten kanál pořád poslouchám.
- Můžu se tě na něco zeptat? - Ne.
Hele, až budeme zase doma, všechen ten nepořádek uklidím.
- V tom to není. - A o co teda jde?
Teď ne.
Abe, co tu máme?
No, tohle je zajímavé.
Obě ty krabice mají královskou pečeť.
Ta se ale objevuje pouze v dobách války.
Rudochu?
Máme společnost.
Modrej, tak mi dej něco, čeho bych se mohl chytit.
- Bytosti, které si dělají doupata. - Kolik?
Hodně. Nejsou tu žádná těla,
protože nenechávají zbytky. Všiml sis podlahy?
- Ale sakra. - Přesně tak.
Tyhle bytosti jen jedí a jedí,
pak to vyloučí a jedí znovu.
Mohly někoho jen zranit?
Abe, co jsou ty potvory zač?
Calcioda Calcarea
- Anglicky, anglicky. - Jsou to víly zubničky.
Ne, ne. Třetí století, temný les.
Živí se převážně vápníkem. Kosti, kůže, orgány.
Ale nejdřív jdou po zubech.
Aha. Proto se jim říká víly zubničky.
Ty by rozkousaly cokoliv.
Můj Bože.
Liz, ty jsi těhotná.
Ne, nejsem.
Ale ano, jsi.
Co jsi našel, Marble?
Myslím, že jsem jednu našel.
Je celkem roztomilá.
Nechoď k ní blízko.
Kouše mě to!
Rudochu, potřebujeme tě tady.
Hnusný potvory!
Abe, střílej dál. Střílej dál.
Promiňte, dámo.
Měl bys utéct.
Až ke schodům je to čisté. Vyklidíš to tady?
Běž!
Do bezpečí! Hned!
Abe, na schody.
No tak, Liz. Všechny je spal.
Rychle, rychle!
Běžte, do bezpečí!
Ten oheň je můj.
Oheň je ve mně.
Rudochu, jdi od toho okna! Prosím!
A tady přicházím.
Cos to udělal?
A je to venku.
Hellboyi, tady!
Vaše královská výsosti.
Princi Nuado,
jsme poctěni vaším návratem.
Před vstupem do Poradní síně
musíte odevzdat své zbraně.
To neudělám.
To je protokol, sire.
Platí pro poddaného i pro prince.
Bude mi potěšením vás zabít, komoří.
Prosím, bratře. Odevzdej je.
Pro tebe, sestro,
cokoliv.
Podle mnoha očitých svědků šlo opravdu o život.
A tady to máme: Hellboy.
- Ale je skutečně na naší straně? - Jsem jen obyčejný člověk jako vy.
Koukej, o tohle jsi přišel.
Jsem v televizi.
- Liz? Liz, jsi v pořádku? - Jo, za chvilku jsem tam.
Tohle dělat nemusíš. Můžeš mí věřit.
Bývám celkem přesný.
Sklapni, Abe. A sundej ty svý zatracený ruce ze dveří.
Není se čeho bát.
I přes to, jaký se zdá, si myslím, že z Rudocha bude skvělý otec.
A co tohle stvoření?
To, které se tam procházelo se záchodovým prkýnkem na hlavě.
To je snad úplně jasné. Je to dýchací přístroj.
Budeme se muset zbavit toho popelářskýho auta. Nevypadá to dobře.
A to je podle tebe ten hlavní problém? Doprava?
A tahle dívka. Nevíme, co je na ní divné.
Je hezká.
Nesnáším, když na mě lidi zírají.
Připadám si pak jako zrůda.
Na to jsi neměl právo.
Hele, to je Manning. Můžeš jít stranou?
To je prdel.
Zabil jsi mě. Zabil jsi mě.
Zesměšnil jsi mě.
- Tohle jsi na sebe přivolal sám. - Co?
Washington nám sem posílá nového agenta.
Novýho chlapa?
- Proč? - Aby na tebe dával pozor.
Sire, prosím.
- Otče. - Proč?
Proč jsi sem přišel?
- Proč?! - Abych nás osvobodil.
- Nás všechny, otče. - Chceš rozbít staré příměří
mezi naším národem a lidmi.
Ta dohoda je založena na hanbě.
Lidé...
Lidé zapomněli na Boha, zničili zemi a kvůli čemu?
Parkoviště, nákupní centra.
Hrabivost jim udělala díru do srdce, která se nikdy nezaplní.
Nikdy nebudou mít dost!
To co dělají lidé je jejich přirozenost.
Naší přirozeností je ctít úmluvu.
Čest.
Podívejte se na toto místo. Kde je v něm čest?
Otče, kdysi jsi býval hrdým bojovníkem.
Kdy ses jimi nechal ochočit?
Vrátil jsem se z vyhnanství, abych vedl válku.
Abych si vzal zpět naši zem a naše přirozené právo.
A k tomu zavolám na pomoc všechen svůj lid
a oni mě vyslyší.
Dobří, zlí,
...a ti nejhorší.
Zlatá armáda!
Nejsi takový blázen.
Možná jsem.
Možná mě k tomu donutili.
Probudíš armádu,
ale naše země už se nezazelená pod vší tou krví.
Nech armádu spát.
Až se přiblíží náš konec, opustíme ji neposkvrněnou.
Ale my nezmizíme.
Naposledy se tě ptám, můj synu.
Je toto cesta, kterou se chceš vydat?
Ano, je.
Je mi to líto, otče.
Pak mi tedy nedáváš jinou volbu.
Smrt.
A ty, sestro,
souhlasíš s královým rozhodnutím?
Ano, můj bratře. Ano.
Pak tedy dobře. Je to smrt.
Vždy tě budu ctít, otče.
A teď tu poslední část, má sestro.
Kde je, Winku? Kde je?!
Běž ji najít! Hned!
Najdi ji!
Promiňte, hoši. S dovolením. S dovolením.
- Už je tu? - Ještě ne.
- Myslím, že ho nepotřebujeme. - Ale já ano!
Tenhle chlap je ve Washingtonu evidentně velké zvíře.
Jak se jmenuje?
Jmenuje se Johann Krauss.
Johann Krauss?
- To zní německy. - Je to specialista na ekto...
- Ektoplazmu. - Ano, děkuji. Ektoplazmický výzkum.
Má výborné doporučení od našeho evropského kontaktu...
- Ale sakra. - To slovo se mi líbí. Tobě ne?
Je takový dvojsmyslný.
- Nemám rád Němce. - Žádné otisky.
- A tady ho máme. - Z Němců jsem nervózní.
Žádná fotografie. Ale ve složce se píše,
že má milou a otevřenou tvář.
Ach můj Bože.
Dammen und Herren, Johann Krauss k vašim službám.
Líbí se mi.
Podívejte se na něj, ubohé stvoření.
Koupené a prodané na černém trhu,
nacpané do bedny, pašované, zneužité.
Ty jeho ruce tomu dodávají výraz.
Ta pečeť na bednách mi také dělá starosti.
Origandum.
Ano, z klanu Bethmoora. Synové země.
Ve vaší složce stálo, že to vy jste mozkem celé operace.
a musím říci, že jsem ohromen.
V mé složce uvidíte, pane Kraussi,
že jsem velmi úzce spolupracoval s Abem v jeho výcviku.
Tak se podíváme, co si náš malý přítel pamatuje.
Paměť je trochu útržkovitá po tom, co vás někdo upálí.
Ale...
...možná by pomohl svatý Ballican.
Ne, ne,ne. Žádné amulety.
- Teleplastika! - Plasty, velmi moderní.
Teleplastie používá ektoplasmické médium
jako doktor Krauss,
aby mohla ovládat bezvládné věci,
organické, mechanické, mrtvé i živé.
Jen to pěkně vdechni, vdechni to všechno, drobečku.
A máme to.
Vstávej. Vstávej. Vstávej.
Teď mám plnou kontrolu nad jeho pohybovým ústrojím.
Podíváme se, jak dlouho ho udržím.
Co?
Neukazuj na mě.
Ty malej...
Říká že jste hrubý, nekultivovaný a ne moc chytrý.
Páni.
Zdá se, že náš malý přítel
si pamatuje zvuky z trhu a také hlasy.
Mluvily trollím jazykem
a poslední místo, kde se jím mluví je jeskyně
- ... na Trollím trhu. - Trollí trh?
Nikdo ho nikdy nenašel.
To proto, že neexistuje.
Doktore Kraussi?
Váš informátor už moc dobře nefunguje.
A zpátky dovnitř. Hotovo.
Takže teď víme, kde začít.
Trollové žijí pod mosty.
Vy jste génius.
Jen tak mimochodem, v New Yorku je přes 2 000 mostů.
Ale Vladimír Váňa, okultní historik z 19. století,
lokalizoval Trollí trh pod východním koncem Brooklynského mostu.
- Tam už jsme hledali. - Ano, hledali.
Ale ne se mnou, agente. Ne se mnou.
Přesouváme se.
Ne se mnou, agente. Kam jdete?
- Mně se líbí. - Tak si ho nech.
Jsem tu jedinej, co si myslí, že je ten chlap...
Neopírat se! Výrobek č. 336. Shuftainovy brýle.
Je to vůbec možné?
Poslední tři existující kousky.
A my je použijeme, abychom našli Trollí trh.
Doktore Kraussi, to je úžasné. Shuftainovy brýle.
Vy jste můj hrdina.
Hej! Ty jsi Hellboy?
- Jo. - Jsi šerednej, chlape.
Dvě další na tu zeď přede mnou
a pak tři do té uličky naproti téhle.
Co ty si myslíš o tom vševědovi?
Nevím, na hodnocení je ještě brzo.
- Ty jsi Hellboy? - Jo, já vím. Jsem šerednej.
Promluvíme si o tom později.
Nepochybuj o nich. A možná... jim naháníš strach.
Co je to?
Normálně pohádkové bytosti a trolly nevidíme.
Vytvářejí si převleky nebo kouzla.
Ale v roce 1878 Emile Shuftain navrhl a vyrobil tohle.
Čtyři křišťálová skla tím efektem projdou
a odhalí pravou podstatu věcí.
Doktore Kraussi, jsou ještě krásnější, než jsem si je kdy představoval.
- Musíte si je vyzkoušet. - Ano. A ta maličká kožená helma.
Naháním strach?
Pane Kreténosi? Pane?
Je to Krauss, se dvěma "S".
Pane Kre...
Poslyšte, tyhle hračky...
Jak víte, že fungují?
- Máme podezřelou. - Dejte mi souřadnice, Shermanová.
B 12, v té uličce na sever.
Díky. Sledujte cíl. Jdeme tam.
Sledujte je. Hned se vrátím.
Tuhletu stařenku?
Ale no tak, je to Fragglewump. Hnusnej skotskej troll.
- Bojí se kanárků. - Můj Bože.
Tak kanárků, jo?
- A co ty kočky? - Ona je jí.
Tahle věc je ženská?
Přestaňte, blázni. Co myslíte, že děláte?
- Ona chce sníst tu kočku! - Ale to by ji na nás upozornilo.
- Měli bychom zkusit toho kanárka. - Ona ji sní!
Měli bychom použít toho ptáka, doktore Kraussi. Toho ptáka.
- Ona ji sní! - Přestaňte a držte se mých rozkazů.
- Nemůžu tu jen tak sedět! - Jste tu pod mým velením.
- Musíte poslouchat! - Nech toho!
Hej! Lucy, jsem doma!
Zlatíčko, můžu vám pomoci?
Nech toho, hnusáku. My tě vidíme.
Vy mě vidíte?
Jak? Jak mě můžete vidět?
Hledáme vchod na Trollí trh. Nenapadá tě něco?
Pojď blíž a roztrhám tě!
Budeme to muset udělat po starým.
Podej mi to.
- Kanára ne! - Co? Ty se toho drobka bojíš?
Kdo by to byl řekl.
Už dost. Už dost. Vezmu vás tam.
Tak jdeme, ty starej smradlavej trolle.
- Tak jdeme. - Agentko Shermanová,
Jdeme na Trollí trh. Omezte komunikaci na minimum.
- Konec a přepínám. - Líbí se mi.
Tohle je člověk do vedení.
- Vážně? - Ano. Je schopný,
je přesný.
Měl byste tomu odolat. Máte tu něco sledovat.
Doktor Krauss si je vědom změny velení.
- A on... - Ach jo.
A zdá se, že se mu líbím.
A jsme tu.
To jsou teda dveře.
- Je to složitý zámek s kombinací. - Co myslíte, agente Sapiene?
Není to dobré. S tímhle počtem symbolů na kombinaci
- ... tu budeme dny. - Ne nezbytně.
Nechte mě zkusit mou metodu.
- Otevři to, Lucy. - To neudělám!
Ptáčka, prosím.
Odporný démone,
vypusť tu bestii, vyrvi mi oči a vnitřnosti,
utrhej mi nohy a jazyk,
ale já ty dveře nikdy neotevřu.
- To je vaše vyšetřovací metoda? - Lepší než nic.
Je nepřípustná.
Myslím, že se mu to nelíbilo.
- Co? - A vy nám ukážete jak na to,
pane "podle návodu"? Je to tak?
Ano. Myslím, že ukážu.
Tak do toho.
Podíváme se...
Ano.
Pánové, vítejte na Trollím trhu.
Čerstvé ryby.
Rudochu, musím ti něco důležitého říct.
Liz, měla bys tu být. Líbilo by se ti tu.
Nikdo tu na nás nezírá. Zapadáme sem.
Agente, říkal jsem udržovat komunikaci na minimu.
Jsme tu v utajení.
Víš, myslím, že má pravdu.
Určitě tě sem vezmu, zlato.
Ten plecháč chce, abysme byli zticha, takže...
Konec, přepínám.
Královská pečeť.
Rudochu, slyšíš mě?
Jo, slyším tě, Modrý. Ukážu, že umím pracovat.
Vrátím se.
Promiňte, pane... Mohu... Mohu se zeptat...
Promiňte, pánové. Neviděli jste někoho,
kdo by kupoval tento typ víly zubničky?
- Ty tady nikdo neprodává, kamaráde. - Možná v Jersey.
A co tohle? Poznáváte tu pečeť?
- Ne. - Řekni mu, aby odešel.
- Pane, tohle nemám za potřebí. - Měl bys radši jít.
- Hned! - Nebudete litovat.
Nemarni náš čas. My si nechceme povídat.
- Jsi si jistej? - Naprosto.
- Ale ty promluvíš. - Nikdy.
- Nikdy? - Vůbec nikdy!
- Budeš mít teď povídavou? - On nikdy nepromluví.
Ano, ano, počkej.
- Už mě nech na pokoji. - Srabe.
- Kdo koupil ty zubničky? - Princ Nuada.
Říká se, že princ Nuada porušil příměří a mluví se o válce.
O válce s lidstvem.
- Promiň prcku. - To je dobrý.
- Hezké děťátko. - Já nejsem dítě, já jsem nádor.
Rudochu, právě někoho sleduji.
Možná to nic nebude, ale dám ti brzy vědět.
Co chceš? Řekni mi své jméno.
Následujte mne.
Váš otec vám zanechal tuto mapu.
Říkal, že v ní je
uchováno tajemství úkrytu Zlaté armády.
Tudy. Rychle, vaše výsosti.
- Mohu vám s něčím pomoci? - Ne, děkuji. Jen se dívám.
- Tam nemůžete. - Pane, proč mne sledujete?
Jen jsem doufal, že tu najdu jednu starou mapu...
- Proč mne sledujete? - Tak to není.
Poslal vás můj bratr? Abyste ukradl mou část koruny?
Váš bratr? To se asi mýlíte, ujišťuji vás...
Tak mi odpověz. Proč jsi mě sledoval?
Jmenuji se Abraham Sapien.
- Ne. Takové jméno není. - No, mně se taky nelíbí, ale...
Dost.
Podej mi ruku.
Ruku.
Jsi agent z Úřadu pro paranormální výzkum a obranu.
A tvé jméno je...
- Strašně, já vím. - Já jsem Nuala, princezna Nuala.
Ano, já vím. Promiňte mi, výsosti.
Ale když jste zkoumala mne,
tak jsem si nemohl pomoci prozkoumat trochu i já vás.
- Vím, že potřebujete naši pomoc. - Obávám se, že to bude naopak.
Utečte, hned! Postarám se o něj.
Běžte! Běžte!
Zmiz odtud, Modrej.
Jistě. Pojďte se mnou, vaše výsosti.
A ty...
Nandám ti to tak jemně, jak to jen půjde.
Ten byl kubánskej. Teď jsi mě teda nasral.
Ale do prdele!
A teď koukej ležet!
Sakra.
Zub. Spokojenej?
Co to meleš?
Být tebou, tak bych to nedělal.
Teda, už se to blíží.
Meinn Gott, cos to udělal, Hellboyi?
Podívej se na to. Teď budeme muset odejít.
Rudochu, tohle je princezna Nuala.
- Dámo... - Měli bychom jít. Hned!
Tak jdeme.
Co to říkáš?
Jsou tady! Ne, tam!
Tam na trhu! Wink je mrtvý!
Můj bratr potřebuje tohle, aby mohl vést válku.
Poslední část koruny z Bethmoory.
A také tuto mapu s umístěním sálů Zlaté armády.
Zlatá armáda. Zvěstovatelé smrti.
Nezastavitelný příliv.
- Panáček Howdy Doody. - Vaše výsosti,
pokud nám předáte úlomek koruny,
Ne. Kde bude on, budu i já.
Můj otec zemřel, protože ctil dohodu s vámi.
Vy musíte ctít jeho šlechetný úmysl.
Dáma je ve strašlivém nebezpečí.
Vezmete si na zodpovědnost ji informovat, agente Sapiene.
S největším potěšením. Ano.
- Jistě. - Ale i tak...
...je mi to líto.
Ale my prostě nemůžeme sami převzít takovou zodpovědnost.
Ta dáma právě ztratila otce. Co bys ještě chtěl?
Vám je to možná jedno, ale existují protokoly,
- ... pravidla a příručky... - Ona jde s námi.
- Chápeš to, plynaři? - Jak jste mě to nazval?
Ty!
Zaplatíš za to, co se tam stalo mému příteli.
Jo, dobře. Berete šeky?
Byla jsi zrozen ze stínu, vyslán zničit jejich svět
a pořád věříš, že sem patříš?
Budeme se tu vykecávat celou noc? Protož já jsem fakt utahanej.
Ne, bratře. Ne!
Zab je.
- Je to jen skákající fazole. - Hledá to vodu!
Rychle!
Ne, ne, ne!
Je to elementál.
Ten, který dává život a ničí.
Strážce lesů.
Strážce lesů?
Tak to mu dám něco velkýho.
- Jak vám můžu pomoct, madam? - Je uvnitř...
Madam, prosím...
Ahoj, hochu.
Vydrž, kluku.
Rychle!
Agente Hellboyi!
Použijte svou zbraň! Použijte svou zbraň!
Co?
Střel ho do hlavy! Střel ho do hlavy!
Ale do prdele.
Musíš mi věřit, kamaráde. Jasný?
Vzbudil jsi to mimino.
Agente Hellboyi!
Střílejte! Hned! Sejměte ho!
Zastřelte ho. To je rozkaz, agente Hellboyi!
Zastřelte to!
Démone!
Na co čekáš? Tohle jsi přece chtěl.
Podívej se na něj.
Je poslední svého druhu.
Jako ty a já. Když ho zničíš,
takový už se nikdy neobjeví.
Zastřel ho!
Máme toho společného mnohem víc, než s nimi.
Mohl bys být králem.
Zastřel ho! Zabij ho!
Pokud neumíš velet...
- ... tak musíš poslouchat. - Sakra.
Zastřel ho!
Je to nádherné.
Ustupte!
Co jste provedl s mým dítětem?
- Bude v pořádku. - Ty zrůdo!
- To dítě je v pořádku! - Stát, ruce vzhůru!
Má v ruce zbraň.
To je jeho ruka!
Slečno, ustupte od něho. Není to bezpečné.
Chtěl jen pomoct, to to nechápete?
Jen se snažil pomoct!
To je naše práce.
To jsme po celá ta léta dělali.
Snažíme se vám jen pomáhat.
Vám!
Nepotřebujeme vás!
Liz.
Půjdeme domů.
Ještě jsem se tě ani nedotkla.
Odvedl jsi tam dobrou práci.
Tak mi řekni, proč se necítím dobře?
Víš...
Zabil jsem tu věc.
Ale proč?
Nikdo mě nemá rád.
A bojí se mě.
Co s tím uděláme?
Rudochu, já nechci, abys začal vyšilovat,
...ale potřebuju na chvíli oddech.
Potřebuju čas na přemýšlení.
O čem? To nemůžeš přemýšlet tady?
Hele, já budu opravdu potichu.
Zbavím se těch koček.
Rudochu, proč jsi se mnou?
Musí tě mít všichni rádi?
Všichni?
Nestačím ti já?
Přemýšlej o tom.
Je to prázdné.
Tennyson, "In Memoriam", nádherná báseň.
Promiňte, nechtěl jsem vás vylekat.
Ne, ne. Tu knihu jsem si vypůjčila, doufám, že to...
Ne, ne, prosím. Toto je teď váš domov.
Jste tu v bezpečí.
Můj bratr mě najde. Vždycky mě najde.
Jak by mohl. Toto místo je přísně utajené.
Ale já o něm vím, což znamená, že on také.
Jsme dvojčata. Už jako děti
nás svazovalo pouto, jednoho ke druhému.
Něco, co nemohu vysvětlit.
To není třeba.
Vypadáte jinak.
Opravdu? Možná mé vlasy.
Ne, jsou to vaše oči. Vidím vaše oči.
Ano. Zkouším nový vzhled.
To je mapa?
Ano, byla v tom tubusu. Ale nejsou na ní žádné souřadnice.
Možná je tam vodoznak.
Bylo od vás moc statečné, že jste se mě zastal.
Jak jste věděl, že nejsem nepřítel, když jste mě sem přivedl?
Přesně jak jste to říkala.
Pomocí intuice, možná pouta.
Obvykle dokážu všechno přečíst rychle.
Ale nikdy jsem nepotkal nikoho, jako jste vy.
Líbíte se mi.
Dobrou noc, Abrahame.
Dobrou noc, princezno. Vaše výsosti, vaše veličenstvo, madam...
Madam?
Dobrou noc, agente Hellboyi.
Podívejte, agente,
vím, že mě nemáte rád, ale já vás mohu připravit o odznak.
Žádnej nemám.
Ale vrtalo mi to hlavou.
Naučíte se mě poslouchat, dbát na protokol,
a za všech okolností se budete soustředit.
A to slovo "koncentrovat",
bych s vaším přízvukem nepoužíval.
Znal jsem profesora Brooma, mladíku.
Vy jste profesora Brooma neznal.
- Ale ano, znal. - Sklapni.
Navrhl tuto kombinézu.
Byl to úžasný muž, a i tak...
Hele, plynaři! Přestaň. A hned.
Nebo co? Vy mi vyhrožujete?
Protože já si myslím, že bych se ubránil.
- Prosím? - Slyšel jste.
Neslyšel jsem vás odtamtud.
Porazil bych vás, protože máte jednu zásadní chybu.
Tak to si poslechnu.
Ne, nechcete. Protože neumíte přijímat kritiku.
Tak mě vyzkoušejte.
Neunesete to.
Jakou mám chybu?
Váš hněv. Ovládá vás.
Oslabuje vás. Jste pak zranitelný.
Johanne.
Hej, Johanne.
Kámo, nehraj to.
Johanne?
Sakra.
To je přesně ono. Tvůj hněv. Dělá z tebe hlupáka.
Snažte se ho ovládat, agente Hellboyi.
Než ovládne on vás.
Kretén.
Nemohu se bez tebe usmívat...
Nemohu se bez tebe smát...
Ahoj Rudochu. Proč jsi tak pozdě večer vzhůru?
Co to posloucháš?
Vivaldi!
A co je tohle?
Jen dálkové ovládání.
A tohle? Ano...
Oblíbené slaďáky?
Abe, ty ses zamiloval do princezny?
Ona...
Je jako já. Bytost z jiného světa.
Musíš častěji chodit ven.
Je na světě sama.
Pomůžu jí. Musím se o ni postarat.
Jsi zamilovanej. Dej si pivo.
Ne, moje tělo na to není...
Ale no tak, je to zábava.
- Ne, ne, ne. To ne... - Sklapni a napij se, jo?
- Jakou písničku? - Osm.
Nemohu se bez tebe usmívat.
- Já vím. - Jo, taky budu potřebovat pivo.
Já tu písničku zbožňuju.
A nemohu se smát, ani plakat.
Myslím, že nemám slzné kanálky.
Kéž by tu byl otec.
On by věděl, co ti říct.
Víš, že se bez tebe nemohu usmívat.
Nemohu se bez tebe usmívat...
Nemohu se bez tebe smát, nemohu zpívat...
Je moc těžké dělat cokoli.
Víš, cítím se smutný, tak smutný.
Cítím se šťastný, když ty jsi šťastná.
Ty jsi to jediné, co mě zajímá.
Prostě se bez tebe nemohu usmívat.
Prostě ses objevila, tak jako píseň.
A rozjasnila jsi mé dny...
Kdo by věřil, že se objeví takový sen.
Vypadáš, jako bys vystoupila ze sna.
Teď se mi vše zdá tak vzdálené.
Nemohu se bez tebe smát...
- Nualo... - Jsem tady.
Hodný pejsek.
Tohle je poslední.
Ona je celý můj svět.
Chápeš?
Dal bych za ni život.
Ale chce taky abych myl nádobí.
Já bych umřel...
Ale ona je na mě naštvaná
Protože jsem tu nadělal takovej bordel. Něco se děje.
- No tak se jí zeptej. - Ne.
- Poslouchej, Abe. - Jo?
Když je ženská kvůli něčemu naštvaná,
ale ve skutečnosti je naštvaná kvůli něčemu jinýmu,
tak se nesmíš ptát. Protože ona se naštve, že ses zeptal.
Víš, jak to myslím? To je fuk, nemusíš odpovídat.
Musíš jen...
...prostě na to přijít.
To bylo rychlé. Ale nebylo to důležité.
Ten tubus.
Je velmi zajímavý.
Najdeme Zlatou armádu. Tady.
A co se týče toho úlomku koruny,
vím, že je tady.
Cítím to z tebe.
Otec se tak snažil odpoutat tvé srdce od mého.
Je v jedné z těch knih. A já ho najdu.
Modrá...
Modré vždy vypadají tak krásně.
Modrá...
Poezie.
Tu zbožňuju.
Ztracena a nalezena.
Nová slova.
Já ho najdu.
Poslouchej, poslouchej, Rudochu...
já vím, co se děje s Liz.
- Rudochu... - Abe!
- Promiň, ale on se to musí dozvědět. - Abe!
Dozvědět co?
Co?
- Zůstaň stát! - Abrahame!
Zastav. Zabije tě.
Princezno?
- Abrahame? Tobě se líbí? - Ne!
Já tě zabiju, Abrahame.
A kohokoli jiného, pokud to bude nutné.
No...
...tak proč nezačnete se mnou,
vaše královská debilnosti?
- A kterou zbraň volíte? - Pětiprstá Mary.
Ty se budeš dívat, Abrahama zabiju prvního.
Rudochu, princovi nesmíš ublížit.
- Co? - Protože když zraníš jeho,
zraníš i princeznu.
To... si... děláš... prdel?
- Dáš mi ten úlomek koruny? - Ne.
Ten úlomek.
- Abe? - Rudochu, je mi to moc líto...
- Rudochu! - Liz!
Za tebou!
Kdysi jsem potkal múzu. Jsem smrtelný?
A ty teď jsi.
Abrahame, pro tuto korunu zemřelo mnoho lidí.
A tenhle umře taky.
Pokud ho chceš zachránit a ještě někdy spatřit ji,
najdeš ten chybějící kus
a přineseš mi ho.
Pro Boha, Abe! Vytáhni tu zatracenou věc ven!
Nemůžu. Pokaždé, když se toho dotknu nebo se k tomu přiblížím,
tak se to přiblíží k jeho srdci.
Nevím, co mám dělat.
Ta rána se nezahojí, dokud to kopí nevyndám.
Tlačí nás čas.
Tak musíme jít z a princem.
A přinutíme ho to vyndat.
- Liz, ... - Pšt, nemluv.
Ne, chci ti říct, že vím, co je důležité.
Jsi to ty.
Můžu se vykašlat na celý svět,
dokud se mnou budeš ty.
Já s tebou budu.
Jsi ten nejlepší člověk, jakého jsem kdy potkala.
Člověk...
Celý můj život byl láska.
Když krev proudí a srdce utichá,
a vše zpomaluje.
Ten tubus, který jste přinesli, ukazuje Antrim v Severním Irsku.
Obří hráz. Přímo tady.
Paráda. Tak víme, kde jsou.
Na co tedy čekáme? Měli bychom vyrazit.
Ale princ bude chtít ten úlomek koruny, agente Shermanová.
No a? Tak mu ho dáme.
Doktore Manningu.
Obávám se, že to není tak jednoduché.
Počkat. Co mi to tu říkáte?
Zlatá armáda se nesmí probudit.
Takže co? To ho prostě necháte zemřít? Je to tak?
Je mi to líto. Volali jsme do Washingtonu.
Máme své rozkazy.
A co ty? Zachránil ti život.
Já vím.
Vím, že je to pro vás těžké, ale...
Jo, ale já ho umřít nenechám.
Agente Shermanová, mohu vám připomenout, že to já jsem velitelem tohoto týmu?
O tom není pochyb, pane.
To přesně jste, doktore Kraussi.
A pokud jste někdy byl člověkem,
tak už je to asi hodně dlouho.
Co se s ní děje?
- Chcete, abych ji zavolal zpátky, pane? - Nechte ji jít.
Chápu to.
A co ty? Našel jsi něco?
Ne.
- Zatím nic. - Tak hledej!
Jistě, pane.
Všichni!
Nebojte se, pane. Víme, že je to tu a najdeme to.
Když se já pustím do případu, tak je vyřízený.
Chtějí to vyřídit, tak je to vyřízeno.
I bez toho úlomku
ho odtud musíme dostat.
Odejdeme odtud a najdeme prince.
Abe?
Jen my dva.
Ano, ano.
Tak jdeme.
Musíme odejít hned.
Než na to ty nahoře přijdou.
Guten Abend, mein freund.
Máte povolení k použití toho letadla?
Nezastavíš nás, Johanne.
Právě naopak. Přemýšlel jsem o tom
a měli bychom být schopni agenta Hellboye zachránit.
Říkala jste, že už nejsem člověk, ale to se pletete.
Moc dobře rozumím vaší bolesti.
Před mnoha lety jsem ztratil ženu, kterou jsem miloval.
A to byl také důvod mého současného neštěstí.
Jednoho den vám o tom budu vyprávět.
Ale teď máme taktickou výhodu.
Přemýšlejte. Princ touží po tom úlomku koruny.
A bez něj je jeho armáda bezmocná.
Takže máme povolení odletět?
Agente Shermanová, prosím.
Kašlete na povolení.
My si to letadlo prostě vezmeme.
Mělo by to být někde tady.
Vchod by měl být... tady.
- Nerozumím tomu. - Možná je ta mapa chybná.
Hej vy tam!
Vítejte, cizinci. Jak vám mohu pomoci?
Hledáme bezpečný vstup do Bethmoory.
Co by tam hezká dívka jako vy chtěla?
Hledáme prince Nuadu.
Toho znám. Odměňte mě a já vás k němu zavedu.
Tady. Mám tenhle lesklý opasek.
Ale já nemám kalhoty.
Podívej. Úžasný pár magických očí.
Já už dalekohled mám.
Co?
Vidím něco zvláštního. Něco lesklého pod tím obvazem.
- Chci to! - Ne, to nesmíš vytáhnout.
Ne, aniž bys ho zabil.
Možná znám někoho, kdo by to svedl.
Dáš mi to pak?
Dobře.
Tak dobře.
Jděte. Jděte.
Páni...
Tohle město jste měli vidět, když bylo živé.
- Co se tu stalo? - Kletba.
Když sem uložili Zlatou armádu,
postihla nás hrůza ticha a smrti.
Svět na nás zapomněl.
Po čase jsem si na ten prach zvykl.
Tak, dívenko.
Vy dva půjdete dovnitř, ostatní počkají tady.
Zdravím tě, příteli. Přivedl jsem ti návštěvu.
Anděli, chci tě požádat o laskavost.
Žádnou laskavost ti nedlužím, skřete. Odejdi.
Ale tolik jsem toho pro tebe udělal.
Přinesl jsem ti mnoho suvenýrů.
A teď chci já něco zářivého, něco mého.
Anung Un Rama.
Ty znáš to jméno?
I tvoje. Je to Shermanová.
Čekal jsem na vás oba.
Velmi dlouho.
Já jsem jeho smrt.
A setkám se s ním na každé křižovatce.
Dobře. A kdy budu mít to, co je moje?
Zachráníš ho.
To je na tobě.
Mně na tom nezáleží.
Mé srdce je plné prachu a písku.
Ale ty bys měla vědět, že je jeho osudem,
aby přinesl zkázu na Zemi.
Ne dnes, ne zítra,
ale už brzy.
Když tohle víš, stále chceš, aby žil?
Takže dítě, zvol si.
Svět nebo on?
On.
Přijde čas,
a ty, má drahá, budeš trpět víc, než kdokoli jiný.
Já se s tím vypořádám.
A teď ho zachraň.
Je to... Je to hotovo.
Udělal jsem, co jsem mohl.
A teď mu dej důvod, aby žil.
Hej, příteli! A co to, co mi patří?
Nezapomeň na mě. Co já?
Příteli?
Lesklé.
Poslouchej mě, ty velkej opičáku.
Musíš se probudit.
Musíš se probudit,
protože budeš otcem.
Stanu se...
otcem?
Páni, to je opravdu dojemný.
Ale jestli se pořád chcete setkat s Nuadou, tak teď musíme jít.
Já můžu.
Jsme tu.
A tady jsou.
Sedmdesátkrát sedmdesát vojáků.
Někdy si přeji, abych je nestvořil.
Bylo potřeba mnoha ohňů.
Jeden z těch ohňů mi vzal nohy.
Dál jít nemůžu. Na schodech mi to moc nejde.
Ale jestli tu jste, abyste ho zastavili, toho prince,
tak vám přeji štěstí.
Zlatá armáda nebyla probuzena.
- Odčiňte, co jsme my udělali. - To uděláme.
Tak jste tady.
Takže předpokládám, že jste přinesli ten zbývající úlomek.
Ne, nepřinesli. Ale měli bychom si promluvit...
Nemluvil jsem s tebou, plecháči.
- Abrahame. - Abrahame?
- Má sestra je v pořádku, jak jsem slíbil. - Abe!
- Takže... - Nedělej to, Abrahame.
Co to sakra děláš?!
Udělal bys to samé.
Agente Sapiene, ne!
Jsem princ Nuada, Stříbrné kopí.
Velitel Zlaté armády!
Je tu někdo, kdo zpochybňuje má práva?
Zabijte je.
On nám lhal.
Abe, kamaráde, musíme odtud zmizet.
Nebudeme se s tím párat.
Řekni áááá.
To mě poser.
Hej, hoď mi tu ruku!
Ale do prdele.
Tak, má někdo nápad?
Já jeden mám.
Vyzývám prince Nuadu
kvůli právu na velení
této armády.
Ty mě vyzýváš?
Kdo jsi, abys mě vyzval? Nejsi nikdo!
Nejsi z královského rodu.
Ale ano. On je synem Padlého.
Má právo. A výzva musí být přijata.
Tak dobrá.
- Rudochu, rozmysli si to. Zabije tě. - Nedělej to, Rudochu
Neboj, zlato.
Nezabiju ho, Abe.
Ale nakopu mu prdel.
Rudochu...
Hej!
Pěkná projížďka, co?
Ty hnusnej slizkej hajzlíku.
Mám tě.
Zabij mě. Musíš.
Protože já nepřestanu. Nemohu...
Promiň, kamaráde.
Vyhrál jsem. A ty žiješ.
Nualo...
Lidé...
...se tě nabaží.
Už se proti tobě obrátili.
Opusť je.
Jsou to oni nebo my?
Koho si vybereš?
Nikdy jsem neměl možnost říct ti, co cítím.
Dej mi svou ruku.
Je to krásné.
Umíráme.
A svět pak bude o hodně ochuzen.
Nualo, má sestro...
- Všechna ta moc. - Na to ani nemysli.
Ne, tady nic není. Říkal jsem, že je to slepá cesta.
Co to děláte? Jděte pryč.
Zkontrolujte lokátory na opascích.
Támhle.
Ty! Vzal sis letadlo bez povolení, mladíku.
Manningu, to je keců,
jako vždycky.
Co se děje? Co se děje?
Odcházím.
Co? To myslíš vážně?
Vypadá to tak.
To si myslíte, že jako všichni odejdete?
Sleduj.
Ale když o tom přemýšlím,
tak si tuhle nechám.
Ale no tak. No tak.
Johanne...
Nemůžete je nechat odejít.
Doktore Manningu...
... polibte mi mou ektoplazmickou prdel.
A cos to předtím říkal? O nás, že můžeme žít kdekoli.
Kdekoli, jen ty a já. Najdeme si něco na venkově.
Čistý vzduch, zelené kopce.
A dvorek, se spoustou místa na záhony.
- Bude to skvělé pro dítě. - Děti.
Děti?
Doufám, že jste se dobře bavili!
3T